Manden i den store fæstning
Joe!
- Sieg Heil. - Sieg Heil, godt du kunne komme.
Jeg så dig i paraden i fjernsynet. Sikket syn.
Ja, det var det.
Hej Howie!
- Sieg Heil. - Sieg Heil.
Skat! Joe er her.
Hej, Joe.
Min kone, Helen.
- Jeg er så glad for, du kom. - Tak for invitationen, frue.
Jeg er ikke din mor. Kald mig Helen.
- Unger. - Ja, mor?
- De er til dig. - De er smukke. Tak.
Joe, det er Thomas. Og Amy og Jennifer.
- Hej, venner. Sieg Heil. - Sieg Heil.
Du glemte vores fjerde igen. Det er Max.
Hej, min ven! Jeg har altid ønsket mig en hund.
Max er en stor del af familien,
og det, veteranernes dag handler om. Lad, som om du er hjemme, Joe.
Kom, Joe. Jeg viser dig rundt.
- Hej. - Hej.
Jeg prøvede ikke at vække dig. Jeg ved ikke, om du har sovet.
Nej, jeg... Jeg kiggede på tegninger.
Hvordan var mindehøjtideligheden?
Falsk.
Du ser godt ud.
Tak.
Vi brude bruge lidt tid sammen.
Du skal ikke komme for sent til dojoen.
Hvad med middag?
Ja.
Var det telefonen?
Ja. Det var forkert nummer.
Vi ses senere.
Pinligt, ikke?
Skam dig ikke over det.
Har din far intet imod, at du er herinde?
Han stoler på, at vi er ansvarlige.
GRÆSHOPPEN
Hey, Joe.
Far samler på dem.
Han er glad for at gå på jagt.
Så er der styr på sikkerheden.
Kom. Jeg viser dig grunden.
- Skal vi spille? - Gerne.
Hvordan endte du med at arbejde sammen med min far?
Han besluttede at give mig chancen.
Jeg var vel bare heldig.
Hvor gik du på college?
Jeg begyndte at arbejde lige efter skolen.
I SS?
På en fabrik.
Men var du ikke i Hitlerjugend?
Jo. Indtil de smed mig ud.
Vil du i SS?
Der er mange ting, jeg gerne vil.
Steder, jeg vil hen.
Men ja,
jeg vil gøre mit land stolt.
Og din far, ikke?
Hvad er det her?
Du har hemmeligheder, Joe.
Du har aldrig sagt, at dit mellemnavn var DiMaggio.
- Jeg vidste ikke, at du var baseballfan. - Engang.
Det er en doven sport sammenlignet med løb eller fodbold.
Jeg skal hente Helens mor i lufthavnen.
Okay.
Det er her, du tilbyder at køre med mig.
- Hjælp mig mod hendes angreb. - Okay. Undskyld.
Far. Kast.
Der er intet, der er gratis, Joe.
Jeg hedder Juliana Crain.
Tal kun til handelsministeren, når han taler til dig.
Hej igen, frøken Crain.
Jeg er handelsminister Tagomi.
Handelsministeriet har mange ariske gæster.
Ofte føler dig sig mere tilpas, hvis de mødes af et venligt, hvidt ansigt.
Jo mere tilpas, de er, jo lettere er det at gøre forretninger.
Dit job vil være at servere te,
fylde vandglas og smile høfligt til enhver tid.
Du giver mig et job.
Det er derfor, du var her i går, ikke?
Jo.
Jeg fik detaljerne fra hr. Eto.
Der er en ledig stilling, hvis du har lyst, frøken Crain.
Hr. Tagomi forventer fuldkommen loyalitet og diskretion.
Tal ikke om noget, du hører eller ser, og du forlader ikke denne etage
uden min udtrykkelige tilladelse.
Dette er en regeringsbygning, frøken Crain,
patruljeret af bevæbnede soldater.
Gå ingen steder uden forudgående tilladelse.
Har du kontaktet handelsministerens kontor?
Ja. De venter dig.
Har du læst den foreløbige ballistiske rapport, inspektør?
Den er ikke entydig.
Den mand og dreng, der beskrev skytten med briller i mængde,
mener, at dette ligner det våben, de så.
Saml en liste antikhandlere med tilladelse til at sælge skydevåben.
Frank, jeg er glad for, jeg fangede dig.
- Jeg er sent på den til arbejde. - Jeg er lige blevet færdig.
- Nattevagt. - Ja?
Jeg ville komme forbi på vej hjem.
Juliana. Hun kom forbi i går.
Frank,
jeg fik aldrig sagt, at det gør mig ondt, hvad der skete.
Det... Det er sødt af dig, Arnold.
Anne har allerede videregivet dine hilsner.
Hvad er det virkelig? Juliana?
Hun var ikke sig selv, Frank.
Hun blev kun i fem minutter.
Hendes tanker var tydeligvis et andet sted.
Hvis hendes søster var her, ville jeg ikke bekymre mig, men...
Måske har Juliana ikke brug for vores bekymringer
i samme grad, som vi tror.
Men Frank, vi er typen, der bekymrer os, om folk har brug for det eller ej.
Vi står stille i baggrunden
og træffer de svære valg, hvis vi skal.
Du er en god mand.
Jeg er glad for, at Jules kan regne med dig.
Jeg er glad for, at I kan regne med hinanden, ikke?
Okay, jeg går.
Vi ses.
ANKOMST
- Skidt nyt? - For Helen.
De aflyste hendes mors fly.
Resten af os kommer os vist hurtigt over det.
Rudolph? Rudolph Wegener.
Hej John. Sieg Heil.
Sieg Heil.
- Hvad laver du? - Prøver at rejse.
Flyet til Berlin er flere timer forsinket.
Nu siger de, at det kan blive i aften.
Hvor har du været?
På opgave i Stillehavsstaterne.
Jeg var allerede strandet der på grund af sikkerhedssituationen.
Noget nyt om kronprinsen?
De siger, at han overlevede.
Der Führer bliver lettet.
Det er en velsignet dag.
Apropos,
min svigermors fly er blevet påvirket.
Vi har en ekstra plads ved bordet.
- Det kan jeg ikke, John. - Hvorfor ikke?
- Hvornår har vi sidst set hinanden? - Ikke desto mindre...
Femten år?
Det er veteranernes dag.
Jeg insisterer.
Som i gamle dage, presset af Scharführer Smith.
Og hvad siger du?
Tak.
Undskyld, det er Joe Blake.
Rudolph Wegener.
En gammel kollega og nær ven.
- Rart at møde dig. - Rudolph. I lige måde.
Lad os få noget mad i dig.
Vi er særligt bekymret på hr. Matsunis vegne.
Omfanget af hans automobiloperation taget i betragtning
og dens vigtighed for økonomien.
Men før vi vader for dybt ud i de noget urolige vande med pirateri
i Det sydkinesiske hav, må jeg så spørge, handelsminister, hvad med kronprinsen?
Det er pænt af dig at spørge, ambassadør.
Og undskyld mig for at glemme at lykønske jer på veteranernes dag.
Det er meget venligt, minister Tagomi.
Særligt eftersom Stillehavsstaterne vælger ikke at markere begivenheden.
Vi fejrer vores fælles sejr fuldt ud på hærens og flådens dag.
Og jeg kan med glæde sige, eftersom vi er blandt venner,
at Hans Højhed, kronprinsen, vil lede disse festligheder i Tokyo.
Jeg så ham i morges. Han så bemærkelsesværdigt godt ud.
Og efterforskningen, handelsminister?
Hvordan skrider den frem?
Den diskussion er ikke egnet til dette lokale, Oberführer.
Hvis I slår op på side to i handelssikkerhedsdokumentet.
Passer livet i Berlin dig stadig, Rudolph?
Ja, på nær politikken.
Hvisken om Rigets fremtid og lederskab bliver højere dag for dag.
Og jeg bliver mere pessimistisk, er jeg bange for.
Det hedder vist at blive gammel, min ven.
Måske, men tørst efter magt bringer det værste frem i nogle af vores kammerater.
Hvad med her?
Heydrich rapporterer, at du stadig holder orden med lethed.
Intet er uden indsats. Det ved du, Rudolph.
Visse mennesker med kort hukommelse ønsker at trække os baglæns.
Jeg troede, at oprøret stort set var udryddet?
Men det er dem med stærke hjerter og bløde hoveder ikke.
Så spørg Joe.
Han brugte det meste af sidste uge på at spore Modstandsbevægelsen
i den neutrale zone.
Med succes, Joe?
Jeg lærte meget.
Du er heldig. Du kan umuligt finde en bedre mentor end John.
Helen!
Jeg har en gammel ven fra Fædrelandet med.
- Hej. - Kan du huske Rudolph?
Hold op med at bruge ordet "gammel," når du præsenterer mig.
Vi har vist mødt hinanden et par gange i Cincinnati.
Jeg glemmer aldrig en smuk kvinde.
Det er godt at se dig igen.
Jeg er en ringe erstatning for din mor,
men jeg formåede at stoppe og tage en formidabel Riesling med.
- Så må du gerne blive. - Tak.
Kom og mød familien. Og frokosten er næsten klar.
- Hallo? - Fru Kasoura?
- Ja? - Det er hr. Childan.
Fra Amerikansk Kunsthåndværk?
- Ja? - Ja.
- Hvordan går det? - Fint, tak.
Du bad mig gøre dig opmærksom på nye interessante stykker,
og jeg har fundet et par ting,
så hvornår tror du, du kan besøge butikken?
Jeg er ikke sikker. Jeg må spørge min mand.
Selvfølgelig. Bestemt.
Jeg...
Du skulle bare nødig gå glip af det, og...
Jeg ringer tilbage.
Chefinspektør Kido.
Du har en særlig tilladelse til at sælge skydevåben.
Jeg vil gerne se din salgsbog.
Selvfølgelig. Bestemt.
Har du solgt nogen revolvere fra det sene 19. århundrede, hr. Childan?
Nej. Det er ikke mit specialområde.
Jeg handler normalt med våben fra før det 18. århundrede.
Patroner af kaliber .45. Tre styk.
Solgt for tre dage siden.
Kan du huske transaktionen?
Selvfølgelig.
- Hr. Satoshi Matsuda. - Satoshi Matsuda.
Er han japaner?
Som loven kræver. Faktisk er de fleste af mine kunder japanere.
Mange af dem udstationeret her. Jeg...
Hvilken pistol ville de kugler passe til?
For at være ærlig, inspektør, er det ikke mit ekspertiseområde.
Det er let at tjekke. Og adressen.
Matsuda bor i Tibet.
Han var vist på gennemrejse.
Sergent, du har været i Tibet.
Jeg er bekendt med det.
Det er en lille landsby.
Ret fjern.
Du har en særlig tilladelse på den betingelse,
at myndighederne let kan nå folk, der køber forbudte genstande.
Ja, og jeg er meget ked af det.
Men Matsuda-san er en kunde, jeg stoler på...
Hvem du stoler på, betyder intet, hr. Childan.
Men hvem jeg stoler på,
betyder alt. Forstår du?
Javel. Meget.
Lad mig forstå det ret, Rudolph. Stjal han en båd?
Jeg stjal ikke en båd.
Jeg forlagde midlertidigt min egen båd, og jeg tog en anden båd,
der tilhører en anden, der lignede den meget.
En luftpudebåd havde lignet den, efter alt det, vi havde drukket!
Og så må jeg ikke få ét glas vin på veteranernes dag?
Okay.
Under den strenge forståelse, at det ikke sker efter i dag.
Nej.
- Vil du have en drink? - Ja.
Det er et vidunderligt måltid, Helen.
For det vigtigste job i Riget.
Find dig en god kvinde, Joe.
Og indtil da, find så mange slemme, som du kan.
Er du gift, Rudolph? Jeg bemærkede din ring.
Gift, men vi bruger meget tid adskilt.
Jeg prøver at se mine børn så tit, som jeg kan.
Kan du huske Catherine?
Du sejler vel stadig?
- Nej. - Hvad?
Jeg antog, at det var derfor, du boede på en ø.
Du brugte så meget tid på Ohio-floden, som du gjorde på landjorden.
Jeg stoppede omkring det tidspunkt, vi forlod Cincinnati.
Jeg håber, I har gemt plads til æbletærten. Ikke?
Siger sætningen "For livet" dig noget?
Niks. Hvorfor?
Du skal tjekke nogle af dine ansættelsesdetaljer, Frank.
Må jeg spørge hvorfor, hr. Wyndam-Matson?
Fordi der er blevet bedt om dem, så de skal være korrekte.
Bedt om? Hvorfor?
Det er et spørgsmål, ingen af os bør stille.
- Er alt korrekt? - Ja.
Godt.
Er der en pige, Joe?
- Nogen særlig. - Forsigtig.
Nej.
Eller er der en... En pige, men det...
Det er kompliceret.
Intet, der er det værd, kommer let.
Da John og jeg først mødtes,
ville man ikke have givet os en chance.
Og vi havde intet. Vi havde mindre end intet.
Hans familie begyndte med penge, men så kom krakket.
John tror, at en mand afgør sit eget værd.
I har vist gjort det godt.
Du kunne få alt dette, Joe.
Jeg ser meget af John i dig.
Du ved, det...
- Det har været rart at være her. - Ja.
Det har været virkelig rart.
Der er langt tilbage til byen,
hvorfor bliver du ikke?
Nej, jeg vil ikke være til besvær.
Vi har plads.
Det er op til dig.
Den kommer!
Det må næsten være tid. Kom.
Hvad var opgaven i Stillehavsstaterne?
Handel.
Kan du ikke tale om det?
Jeg kan tale om alt med dig, min ven.
Der er bare intet at diskutere.
Rutine.
Det er langt at rejse for en rutine-handelsmission.
Specielt når vi har højtstående medarbejdere på stedet.
Bliver jeg afhørt, Obergruppenführer?
Ja.
Frøken Crain,
dit sikkerhedskort er klart til at blive hentet i Personaleafdelingen.
Niveau to, rum 2044, hvor hr. Eto havde en samtale med dig.
Vær tilbage om præcis 15 minutter.
Medborger,
jeg står her i dag som en stolt mand.
På denne dag i 1947, to år efter overgivelsen
af USA's regering,
blev den blodige kamp for at befri Amerika endeligt og overbevisende vundet.
Og på denne dag begyndte vores sande mission.
At gøre et stolt, men demoraliseret folk...
- Kan du hente nogle snacks, skat? - Ja.
Jeg gør det.
Lad os være ærlige...
Arbejderbevægelser, der foregiver at være i folkets interesse...
Det var et land af dekadente væsner...
Joe, er du okay?
Undskyld mig?
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg... Ja. Jeg er her for at hente mit sikkerhedskort.
Skulder til skulder i et tusindårsrige af styrke og pragt.
Tak.
Vort nationale samfund i sandhed forenet i al evighed.
- Ledte du efter hr. Eto? - Nej.
Måske kan du faktisk hjælpe. Hvad hedder du?
Christine. Tanaka.
Du husker mig, ikke? Fra i går?
Jeg leder efter nogen, der arbejder her.
Har handelsministeren sendt dig for at hente en medarbejderjournal?
Ja...
Ikke hr. Tagomi personligt,
men en af pigerne sagde, at jeg burde spørge, nu jeg var her.
Jeg tror, det er ret vigtigt.
Jeg leder efter Iwazaru. Sakura Iwazaru.
Er du sikker på det?
Hvorfor?
Hvilken skole gik du på?
Kender du ikke ordsproget med de tre aber?
Se intet ondt.
Hør intet ondt.
Sig intet ondt.
Og Sakura?
Kirsebærblomst. Et almindeligt navn.
- Hvem bad dig hente den? Jeg kan ringe. - Nej, det er fint. Lad være...
Det lyder, som om de laver numre med den nye pige.
Den nye hvide pige måske.
Tilbage til arbejdet.
Rudolph Wegener.
En højtstående nazist fra Berlin.
Og på et tidspunkt i går forsvandt han fra sit hotelværelse.
Ja. Tak for informationen, inspektør.
Havde du ingen mistanke?
- Om hvad? - En højt rangerende nazist
listede sig ind i centrum af kronprinsens besøg.
Et besøg, hvor Hans Højhed blev skudt.
Han stod på samme podium.
Jeg har ingen anklager, minister.
På dette stadie er det kun mistanke.
Har du nogen idé om, hvordan eller hvorfor oberst Wegener flygtede fra sit hotel?
Jeg er sikker på, at der er en uskyldig forklaring.
I går udstedte du et diplomatvisum.
- Ja. - Må jeg spørge til hvem?
Det må du. Men jeg tror, at alt, hvad du behøver at vide, er,
at det ikke var til hr. Baynes eller din oberst Wegener.
Jeg må bede dig om at dele alt, hvad du har om manden med mit kontor.
Ja, selvfølgelig.
Tak for samarbejdet, handelsminister.
Jeg har kun polsk vodka.
Har du nogensinde smagt polsk vodka? Det er ikke godt.
Tak, søn.
Denne lejlighed kræver de gode sager, d'herrer.
Jeg har aldrig været i Stillehavsstaterne, Rudolph.
- Hvad laver folk der i dag? - Forretninger som sædvanlig.
De fejrer ikke veteranernes dag.
Virkelig?
Jeg troede, at der Führer gjorde dem til æres-ariere.
Det betyder ikke, at de værdsætter deres folk, Joe.
Her æres arbejderen.
Ikke kun som et middel.
Der er en stor del at beundre ved japanerne, Joe.
Ikke mindst deres arbejdsetik.
Der er ingen mangel på beundring efter din mening, Rudolph.
Jeg er blot enig med der Führer,
et fortsat fredeligt forhold med Tokyo er i alles interesse.
Du har en familie nu, John.
Du må da være enig i, at vi bør gøre, hvad vi kan for at undgå krig.
Måske, men nogle krige er nødvendige.
Vi kæmpede i en af dem.
Og du tror stadig, at alt, hvad vi gjorde dengang, var nødvendigt?
Vent, til du ser Berlin, Joe...
Ved du, hvad ingen taler om på veteranernes dag, Joe?
Ingen taler om lejrene.
Ingen taler om, hvor mange vi udryddede.
Vi fik medaljer for det,
- men ingen taler om det. - Hvad er der at sige, Rudolph.
Det var nødvendigt arbejde. Vi gjorde det.
I krig, ligesom i livet, Joe, må der ydes ofre.
Tænker du aldrig på det, John?
- Jeg foretrækker at se fremad. - Det var ikke det, jeg spurgte om.
Rudy,
det her er under dig.
Når vi sejlede i din båd
alle de aftner, alene på nær en flaske...
- Jeg prøvede at finde lidt perspektiv. - Og dog
sejler du ikke længere.
Hvorfor?
I det mindste har vi bedre whisky nu.
Nu har vi en bedre verden.
Sieg Heil.
- Sieg Heil. - Sieg Heil.
Frøken Crain,
hr. Tagomi vil tale privat med dig.
Hr. Frink.
- Hvad vil du? - Jeg blev besøgt af Kempeitai i dag.
De har en særlig interesse i antikke skydevåben og ammunition.
Jeg behøver ikke vide, hvad du gjorde med de patroner.
- Ja, jeg gjorde intet. - Jeg er ikke et fjols.
Begå ikke den fejl at undervurdere mig.
Jeg gjorde intet, og jeg har travlt, så vær sød at gå.
Jeg skal blot bruge din forsikring om, at de ikke bliver fundet.
Hvis officielle undersøgelser intet viser,
kommer det kun tilbage til dig gennem mig.
Jeg bad dig lige om at gå.
Jeg advarer dig, jeg vil ikke dø for en gaijins dumhed.
Og du skal heller ikke undervurdere mig, din japserelskende skid.
Taler jeg, så dør vi begge, og tro mig,
lige nu har du meget mere at miste end mig.
Vi lader ikke til at have andet valg end at stole på hinanden, hr. Frink.
Frøken Crain.
Jeg holder dig ikke længe. Jeg vil blot takke dig for din grundighed i dag.
De kulturer, vi er født ind i, betyder, at vi gør tingene forskelligt.
Og dog mistænker jeg, at vi agter mange af de samme ting højt.
Du har set, at vi ikke har mange hvide ansigter.
Det bliver antaget ved din udnævnelse, at du er til at regne med.
Tillid er meget vigtigt for mig, frøken Crain.
Jeg forstår, hr. Tagomi.
Aikido lærer os betydningen af reaktion.
At læse en modstanders intentioner gennem en fysisk reaktion.
Ved mødet i dag blev Oberführer Diels
ved med at røre sig på halsen, når han talte.
Jeg gør sommetider det samme, når jeg prøver at skjule noget.
Aikido er en ædel disciplin.
Godaften, frøken Crain.
Jeg er ked af det, Frank.
Jeg er så ked af det.
Jeg blev opholdt.
Det er smukt.
Jeg ringede til din mor for at se, om du var der.
Og så...
Og så ringede jeg til dojoen.
Okay, Frank...
Nej. Hvad du end gør, så undskyld ikke igen.
Jeg vil ikke sætte dig i mere fare.
Det handler om filmene, Frank.
Jeg opgiver det ikke.
Jøsses.
- Jeg kan ikke. - Nej. Nej,
gør ikke det, okay?
Hvis jeg stopper nu, forråder jeg alle, som vi har mistet, Frank.
Det er mig, du taler til. Ham, der fandt dig på gaden,
gennemtævet. Det handler ikke om dem, vel?
- Det handler om dig. - Det er ikke sandt.
Og hvorfor nævnte han uheldet?
Hvordan kan du stadig ikke se, hvad du har gjort?
Ved du det?
Jeg bad ikke om noget af det her, Juliana.
Jeg var lykkelig.
Hvor lykkelig?
Jeg var lykkelig.
Vi var kun så lykkelige, som de tillod os at være.
Frank, hvad, hvis... Hvad, hvis det er sandt?
Hvad, hvis der er en udvej? Frank, hvad, hvis der er?
For dig, for mig, for alle.
Hvorfor tror du, at du ikke også ville lyve for alle der?
Jeg bad heller ikke om det her, Frank, helt ærligt!
Okay, fint.
Men så du ved det,
er jeg ikke længere ham, der fandt dig på gaden.
Hvor fanden har du været?
Hvad har du lavet, Juliana?
Jeg har fået et job.
Hvad?
I Nippon-bygningen.
- Arbejder du for regeringen? - For Trudy.
De slog Trudy ihjel!
De tog min...
De tog min søster.
Min niece, min nevø.
- Og nu dig. - For fanden, Frank!
Hvad der end skete, og hvis skyld det end er,
kan jeg ikke glemmer filmen mere, end jeg kan gøre det om at dræbe ham i Canon City.
Hvad sagde du?
- Har du slået nogen ihjel? - Okay.
Hvem?
Der var en naziagent, der...
Der prøvede at slå mig ihjel.
Og nogen fra Modstandsbevægelsen på Østkysten hjalp mig.
Østkysten...
- En mand? - Hold nu op.
- Frank, hvad forskel gør det? - Var han en mand?
- Betyder det noget, Frank? - Var det en mand, for fanden?
Skrid med dig.
Frank!
Der er spærretid, Frank.
Er alt i orden?
Helen siger, at du overnatter.
- Er det okay? - Ja.
Sig mig.
Hvad synes du om Rudolph?
Han virker som... En god mand.
Hvorfor?
Han lyver.
Der var ingen handelsmission i Stillehavsstaterne.
Han blev identificeret på en diplomatbillet, gav falsk navn.
Rudolphs fly var ikke forsinket.
Han var.
- Så du har vidst det hele dagen? - Ja.
Hvad med Helens mor?
Død, i to år.
Hun var en skøn dame.
Jeg var sikker på, at han ville...
...betro sig til mig på et tidspunkt.
Måske kender jeg ikke folk så godt, som jeg tror.
Så Helen kendte til Rudolph.
Du må stole på kvinden i dit liv med dit liv, Joe.
Og jo mindre du vidste, jo mindre ville han mistænke.
Vil du afhøre ham?
Rudolph og jeg, vi...
...udførte...
...pligter sammen, der...
...knytter mænd sammen.
De knytter mænd sammen for evigt.
Jeg har ingen objektivitet her.
Mit hjerte siger mig, at han er en god mand.
Han er en modig mand, der må have en god grund til...
At forråde sit folk.
Men mit hoved...
Mit hoved siger mig, at vi burde tage ham med ud i skoven, afhøre ham
og skyde ham i fjæset.
Hvordan retfærdiggør man det, Joe?
Han han løjet hele dagen, i mit hjem,
nydt min families gæstfrihed.
Fortæl du mig det.
Jeg beder om dit råd.
Hvad ville du gøre?
Min taxa.
Tak.
Godaften.
John, Joe.
Det var en sand fornøjelse.
Også for mig, Rudolph.
Gid, vi ikke havde ladet det ligge så længe.
Du har altid været for klog til mig, John.
Du havde ret, Joe.
Følelser må ikke påvirke, hvad der er det rette.
Der må ydes ofre.
"Snerle"
Jeg er snart tilbage.
Hvad helvede laver du?
Mødelokalet på handelsetagen hedder "Bara." Rose, ikke?
- Du må ikke være her. - Sakura betyder kirsebærblomst?
Hørte du mig? Du er nødt til at gå.
Hør, jeg tror, at Sakura er et lokale et sted
i denne bygning, og jeg må finde det.
Jeg ved ikke, hvad du laver.
Jeg har brug for en plantegning, Christine.
Eller hvorfor du tror, du kan gå til mig, men jeg har brug for det her job.
Jeg lover, at det aldrig når tilbage til dig.
Men næste gang den skid kræver personlige tjenester,
vil du i det mindste vide, at du også røvrendte ham lidt.
Jeg havde ikke andre steder at gå hen.
Kom ind.
- Undskyld, jeg burde ikke være kommet. - Men det gjorde du.
Det gjorde du, Frank.
"For livet," hvorfor sagde du det? Hvorfor?
Hvorfor tror du?
Jeg tror, jeg kan huske at have hørt det som barn.
Måske fra min bedstefar?
Jeg er ikke jøde.
Det er okay. Vi bruger det ikke imod dig.
Det er okay.
Frank, det er Charlie, Clara. Børn, Frank.
Ja, det er kun os tre nu.
At miste folk er én ting,
men ikke at måtte sørge over dem, det...
Det er noget andet.
Frank, har du noget imod, at vi beder en bøn? Børnene og jeg.
For Laura, John og Emily?
Amen.
GRÆSHOPPEN
Amen.
GRÆSHOPPEN - FORTROLIGT
Amen.